![Lapajánló](https://ma7media.storage.googleapis.com/sites/default/files/styles/kiadvany_kep_140_x_auto_/s3/2024-08/cl_magyar7_035_het_2024-1.jpg.webp?itok=kFYuwTxN)
Dunatorony
A Kisalföldön, a Mátyusföld nyugati részén, a Vízközben, a Feketevíz-partján fekszik, teljesen egybeépült a tőle keletre fekvő Zonccal.
1943-ig önálló kisközség, azóta Zonctorony két kataszteri területének és településrészének egyike. 1920-ig kisközségként Pozsony vármegye Szenci járásához tartozott, majd Csehszlovákiához csatolása után a Galántai járáshoz. 1938-1945 között visszacsatolták Magyarországhoz (Nyitra-Pozsony vármegye, Galántai járás) és a magyar közigazgatásban egyesítették Zonccal. Területe (mely két, egymással össze nem függő részből áll) 2,76 km², a község területének 52 %-át alkotja, az elmúlt száz év során nem változott. A királyfai határ közelébe eső határrésze (Bikalin rövid és hosszú földek) lakatlan.
1921-ben 221, 1939-ben 309, túlnyomórészt magyar nemzetiségű és római katolikus vallású lakosa volt. 2011-ben 432-en (a község lakosságának 43,9 %-a) éltek itt.
Dunatorony első említése 1252-ből származik "Chondol" néven. 1326-ban az akkori pozsonyi káptalan igazgatása alá került és mindvégig oda tartozott. Lakói mezőgazdaságból éltek. A községben semmilyen történelmi emlék nem maradt fenn. A hagyomány azt tartja, hogy itt egykor nevezetes kastély állt halastavakkal, azonban azt semmilyen forrás nem támasztja alá. Iskolája 1926-ban épült. A 18. században még részben szlovák nemzetiségű lakossága a 19. századra elmagyarosodott. 1943-ban Zonccal egyesítették Zonctorony néven.
Ld. Zonctorony