Megjelent a Böszörményi Istvánról szóló könyv
A losonci Nógrádi Könyvtárban teltház előtt mutatták be a Böszörményi István életéről és munkásságáról írt könyvet. A Puntigán József és Nagy Zora által közreadott kötet a nógrádi polihisztor pótolhatatlan tevékenységének állít emléket.
![Könyvbemutató](https://ma7media.storage.googleapis.com/sites/default/files/styles/freeform_large_9_2x/s3/2024-02/konyvbemutato1.jpg?h=3edc787c&itok=ghPwDIy2)
A neves helytörténész, tanár és néprajzkutató kiemelkedő szerepet töltött be a nógrádi magyar közéletben, általa az itt élők jobban megismerhették múltjukat. Előadásai során igyekezett minél átfogóbb képet adni egy-egy témáról. A most bemutatott kötetben, Puntigán József is erre vállalkozott. A szerző elmondta, a könyv három részben mutatja be Böszörményi István munkásságát.
És érintőlegesen benne van a közéleti tevékenysége is. A második részben azokat a személyeket szólítottam meg, akik segítették őt az életben, valamilyen módon kötődtek hozzá. A harmadik részben pedig a bibliográfia, vagyis az általa megírt anyagok összesítése kapott helyet. Ezt Nagy Zora, a nógrádi könyvtár munkatársa állította össze. Több mint egy év kellett ahhoz, hogy a publikációit összegyűjtsük” – részletezte Puntigán József, hozzátéve, hogy a személyes életéről szóló részeket ajánlja leginkább az olvasók figyelmébe.
Galcsík Károly is egyike azoknak, akik írásban is megemlékeztek a polihisztorról.
– mondta Galcsík Károly.
B. Kovács Istvánnak a Gömörország című folyóirat kapcsán volt a legszorosabb a kapcsolata Böszörményi Istvánnal.
„A Gömör-Kishonti Múzeum Egyesület elnökeként én voltam az, aki a folyóiratot szerkesztette, gondozta, és Pista ennek a folyóiratnak talán az egyik leghűségesebb munkatársa volt, számos írást közölt a folyóiratban. Erről emlékeztem meg ebben a könyvecskében, kiragadva azokat a mondatokat, amelyeket a levelezésünk tartalmazott a folyóirattal összefüggésben. Meg kell mondjam, hogy annak ellenére, hogy évtizedeken át ismertem, soha nem kerültünk olyan közelebbi emberi kapcsolatba, hogy ezt barátságnak nevezhetném. Inkább sorstársamnak tekintem, és azt gondolom, hogy amit ő elvégzett itt Losoncon, az igen jelentős, nem csak a losonciak számára” – mondta a gömörológus.